- Har du det ikke godt? - Jeg ved ikke, hvad der er galt.
Jeg sover hele tiden. Somme tider sover jeg 13-14 timer.
Det er ikke normalt. Det må være en virus.
Du har det skidt. Jeg tror, det er psykosomatisk.
- Tror du på den slags? - Seriøst?!
Det er da videnskabeligt bevist.
Hver gang jeg skal til tandlægen, får jeg ondt i maven. Hver gang!
Og hvad så?
Der bliver fyringer, men vi bliver de første i Europa med det her.
- Jamen, er det ikke en skam? - At robotter udfører arbejdet? Nej.
Arbejdsforholdene bliver bedre. Du er mere værd end som så.
Det er derfor, jeg har gjort alt for, at du bliver forfremmet.
Du skal op til personalechefen. Jeg skal nok sige hvornår.
Om en måned er der kun fem tilbage.
- Vi bliver skiftet ud med robotter. - Robotter kan ikke det, vi kan.
- Hvad fik du tilbudt? - Ikke noget.
Jeg bliver sendt på førtidspension.
Nogle er vist blevet forfremmet. Det har jeg i alt fald hørt.
- Hvad med dig? - Det ved jeg ikke.
Jeg skal op til personalechefen... Og du?
De vil sende mig til Vesoul. Hvad skal jeg lave der?
Så foretrækker jeg Marseille.
- Du kan gå til personalechefen nu. - Okay.
Jeg har skiftet protokol 57. Så slipper man for at gå via HCM8.
Sig mig, hvem De er, med ét enkelt ord.
- Hvordan? - Vælg et ord, der beskriver Dem.
- Sådan som De ser Dem selv. - Det er svært.
- Et ord? - Ja.
Et enkelt ord... Det kunne være...
Og så alligevel ikke, for...
- Et eneste ord. - Ja. Ét ord...
Det skifter jo. Jeg er mere som en hvordan skal man sige det?
- En boble? - Boble?
- Ikke det? - Ser De mig som en boble?
- Nej, bestemt ikke. - Jamen, hvorfor ...?
- De lavede ligesom en boble. - Nej.
- Hvorfor skulle jeg dog det? - Nej, nej, det dukkede også bare op.
- Skal vi tage det næste spørgsmål? - Ja, lad os det.
Den rolle, De trives bedst i, er det som leder eller følger?
Ja.
Det var et spørgsmål.
Ja, ja. Følger og leder.
Jeg er usikker på, om hun kan.
Nå, Mélanie...
Vi har talt om det. Du må godt præsentere dine resultater i april.
- I april? - Ja. Og ikke kun for os.
Donatorerne kommer også, så det er en vigtig præsentation.
Nå, men jeg... jeg ved ikke, om jeg kan klare det.
Selvfølgelig kan du klare at fremlægge for bestyrelsen og donatorerne.
De vil gerne se, at vi er et ungt team.
Ja, selvfølgelig.
- Er det så en aftale? - Ja.
- Godt. - Tak.
- Davs, jeg har søvnproblemer... - Davs, jeg har søvnproblemer...
- Jeg sover hele tiden. - Jeg sover elendigt.
- Sådan... - Pas på, Michel!
- Jeg foreslår den her. - Det er en svag sovepille.
- Det er vitamin C, B1, B6... - Ellers gå til lægen...
- Han kan give noget stærkere. - Det er meget styrkende.
Hvad er der med dig?
Slap af.
Tag dig ikke af det. Det er normalt, at formen svinger lidt.
Jeg kan bare slet ikke lige nu.
Er der noget galt?
Hallo, hr...
Kan De trykke min hånd?
Hallo? Har De det skidt?
Klem min hånd, hvis De kan høre mig.
Jeg har det fint.
- Har De ondt nogen steder? - Nej...
- Vi skal nok tage os af Dem. - Jeg tager Deres blodtryk. Slap af.
Jeg kan ikke se, at der er noget i vejen med Dem.
Er De stresset?
- Ikke specielt. - Hvordan går det med familien?
Familien? Godt.
- Og er alt godt på arbejdet? - Ja, det synes jeg.
Alle de andre er blevet fyret, men ellers er det godt.
- Men ikke De? - Jeg... jo, faktisk.
Men så tilbød de mig noget andet, så det er okay.
Jeg tror, at De fik et panikanfald. De burde tale med nogen.
- Med hvem? - En psykolog.
Hr. Pelletier?
Værsgo at sidde ned.
- Seriøst? Skal vi tale sådan? - Ja.
Nå, men øh... Jeg ved ikke...
- Sig noget. - Det er Dem, der skal tale.
- Fru Brunet? - Ja.
Goddag. Kom indenfor.
- Skal jeg lægge mig ned? - Nej, ikke endnu.
Sæt Dem bare der, overfor mig.
Undskyld, men jeg forstår ikke helt pointen.
Hvis jeg taler med Dem, får jeg så lettere ved at sove?
Ja, det er målet med psykoterapi.
At sætte ord på en smerte kan gøre den lettere at udholde.
Hvad skal det sige? Jeg er ikke...
Forstår De, hvad jeg mener?
Lægen sagde bare, at jeg trængte til at tale med nogen.
Indtil det modsatte er bevist, så er jeg 'nogen' -
-og jeg er altså psykoterapeut.
Ja, men det her psykoterapi, er det bedre end sovepiller?
På en måde. Eftersom De er kommet, er det, fordi tabletterne ikke virker.
- Eller hvad mener De selv? - Det ved jeg ikke.
Vi var sammen i næsten tre år.
Det sluttede for et år siden.
Det kan have noget at gøre med, at far forlod mor, da jeg var fem.
Undskyld, jeg kan ikke...
Han ødelagde alt. Vi var så lykkelige.
Det er hårdt, at han ikke er her mere.
Deres far eller Deres eks?
Nej, nej. Far ser jeg højst en gang om året.
- Hvorfor fik De et panikanfald? - Det ved jeg ikke.
Hvad kan det have været? En depression?
Ja, måske.
Men depression er en alvorlig sygdom. Er De deprimeret?
Nej. Eller... jeg ved ikke...
Jeg er alene, så jeg lever alene.
Nogle gange er det... Men jeg er ikke...
De kan ikke sove og besvimer i metroen.
Hvordan vil De beskrive Deres tilstand?
- Med ét ord? - Hvis De vil.
Som en boble?
De må sige til Dem selv, at De har ret til at være lykkelig.
Forelsket og lykkelig.
Det er let at sige, men ikke altid let at realisere.
Det er ikke nok at forstå problemet for at løse problemet -
- men man skal forstå problemet for at kunne løse det.
Nej, nej, nej!
- Hvad sker der? - Det er ikke Dem.
- Hvad er ikke mig? - Der er pesto og pesto.
Det her er pesto. Kom tilbage med den, hvis De ikke kan lide den.
- Den er dyrere. - Ja, men også meget bedre.
Goddag.
- De bedste oliven er de dyreste, ikke? - Jo.
Jeg har to varianter: De billigste og de bedste.
I en perfekt verden er det det samme, men det er altså i en perfekt verden.
De har penge, så tag de dyreste. De er faktisk de bedste.
- Skal jeg hælde op for Dem? - Ja tak.
Hamza, kan du lige hjælpe damen?
- Hvilke vil De have? - Dem længst inde.
- Det er de dyreste. - Det ved jeg. Tak.
- Hej! Hvordan går det? - Hvorfor spørger du?
- Fordi det er længe siden. - Det går godt, selvfølgelig.
Det kunne jeg jo ikke vide. Det var derfor, jeg spurgte.
Du kan jo bare svare almindeligt.
Jeg er enig med hende. Tag og gå ind på Tinder eller Happn.
- Det sagde hun ikke. - Jo.
Jeg kender psykologer. For nu at oversætte det, hun sagde -
-så må du gøre noget for at møde nogen.
- Vil du tale med din bror? - Ja tak.
Laurent! Laurent!
- Hejsa! - Hej! Alt i orden?
- Ja, da. Hvad med dig? - Det går fint.
- Er det fedt i Paris? - Tja... Det er jo Paris.
- Her er mange mennesker. - Er du kommet på Facebook?
- Ikke endnu. - Hvordan vil du så møde nogen?
- Jeg er single, men jeg er ikke... - Du må ud af din boble.
'Hvilken Rémy Pelletier er De?' Nå, sådan.
Hvis du og fyren kan lide hinanden, så sender han dig en besked.
Og så kan I snakke og måske mødes.
- Skal jeg bestille mad? - Ja tak.
Det er bedst at mødes på et sikkert sted.
Så slår man lokalitetstjenester til.
Hvis ham, du kan lide, og som kan lide dig, er i nærheden -
- så har I et Crush. Det er som et match på Tinder.
Italiensk, japansk, kinesisk... Hold kæft, selv dansk!
Han ser da godt ud! Se her.
- Klart. Like, like! - Det er gjort.
- Ved han så, hvor jeg bor nu? - Nej.
- Han kender kun området. - Sushi, maki eller spyd?
Upload et foto af dig selv...
Hold kæft, hvor ser jeg ud...
Han har kun et billede, hvor ansigtet er i skygge.
- Man kan ikke se det. - Det er ikke godt.
Føj! Han er jo skideuhyggelig.
- Tun, laks eller rejer? - Tun.
Han er lige noget for dig.
Klamt, men jeg kan lide ham. Sexet.
- Skal jeg like ham? - Ja.
Bekræft. Så er det klaret.
Du har et crush. Med ham, du likede før.
Crush, Crush! Send noget.
- Hvad skal jeg skrive? - 'Hej! Hvordan går det?'
Nej, ikke det. Vent lidt.
- Har du bestilt sød soja? - Begge dele. En halv time.
Skriv 'Hvordan går det?' Ikke noget med hej.
Hvorfor dog ikke? Man siger jo hej.
- Ja, men... - Det lyder mærkeligt.
- 'Hej! Hvordan går det?' - Ja. Det er nok med det sidste.
- Du virker anspændt. - Du er mere 'hej hej'-typen.
Altså 'Hvordan går det?'
VENNEANMODNING
Mathieu Bernard...
- 'Godt'. - God start.
'Restaurantbesøg med vennerne'...
'Tilbage til kontoret. Det gør ondt!'
Ikke dårligt.
Jamen, så... Mathieu Bernard.
Herligt...
- Hvad var det, vores lærer hed? - I historie og geografi?
Tournaire. Kan du slet ikke huske ham?
Vi grinede helt vildt. Han var utrolig. En dag kom han og sagde:
'Jeg hører jer alle sammen på torsdag! Øh, nej, på tirsdag.'
'Var det torsdag eller tirsdag?'
'Begynd nu ikke! Ikke torsdag, tirsdag!'
Vi var ved at dø af grin og fattede ingenting.
Torsdag, tirsdag. Det var hysterisk morsomt.
- Kan du ikke huske ham? - Nej. Gik vi virkelig i samme klasse?
Ja, det gjorde vi da! I flere år.
Og Tourbon. Fanny Tourbon.
- Fanny ...? - Tourbon.
- Tourbon. Fanny. Fanny Tourbon. - Jeg kan godt høre, hvad du siger.
Pierre Chaffrai, Sébastien Calone, Anthony Cadoret, Laura...
- Karine Pélisson. Høj, mørk. - Var hun høj?
- Hun havde... - Krøller.
Hun havde problemer med hovedet.
Hun spiste en kat.
Bussen! Skolebussen om morgenen.
Nogle gange var vejen lukket på grund af sne. Så råbte de nede bagi:
'Lukket!'
Så begyndte jeg: 'Lukket! Lukket! Lukket!'
Der gik ikke lang tid, før alle råbte: 'Lukket, lukket, lukket!'
Vi blev ved og ved. 'Lukket!'
Jeg husker ingenting. Du husker alt.
- Jeg blev kaldt Harddisken. - Harddisken?
- Var du Harddisken? - Ja.
- Nå ...! - Harddisken. Husker du det?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Jeg har ikke noget at fortælle.
I HAR ET CRUSH!
Er det ikke underligt, at han ikke sagde noget?
Man kan da tale om vejret eller noget, men han sagde ingenting!
Han sagde ingenting. Jo, han sagde...
Jeg føler, at jeg har ledt efter dig i årevis. Hvor har du været?
- Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle sige. - Hvor pinligt!
- Det er altså ikke sjovt. - Jeg kan lige se dig for mig.
Hvad skulle jeg gøre?
Han så godt ud og smilede og den slags, men han sagde ingenting.
- Hvorfor gik du ikke? - Fordi jeg er for sød.
Jeg kan ikke finde ud af at sige til nogen, at de er kedelige.
Hvad er problemet med 'at være for sød'?
Mine forhold har ikke virket, fordi jeg...
Jeg siger altid ja.
Jeg er for...
Jeg er for sød.
Skrøbelighed kan sommetider være en styrke.
Ja, men...
Guillaume...
Jeg holdt så meget af Guillaume, at jeg...
Hvordan skal jeg sige det? Jeg var med på alt, accepterede det hele.
Alt, hvad han sagde. Han viklede mig ind i en spiral. Jeg kunne ikke stå imod.
Nå, men... Nu er vi her.
Du kan ikke komme med ind. Jeg skal tidligt op.
- Hvornår? - Halv syv.
- Perfekt. Den er 6.50. - Hvad?
- Åh nej! - Jo.
Jeg havde slet ikke lyst til at stå imod. Det var stærkere end mig.
Det var en følelse af at svæve over jorden. Det var uvirkeligt.
Som om jeg var blevet fejet op af en tornado.
Vi begyndte at ses mere og mere, mest hjemme hos ham.
At være hjemme hos ham var som en flugt fra virkeligheden.
- Hvor skyder jeg? - De fanger dig!
Jeg har altid været -
- dygtig, harmonisk... Jeg var som forvandlet.
Jeg havde ingen tidsfornemmelse. Tiden blev... elastisk.
En time føltes som et sekund, visse dage som et århundrede.
Kom nu! Kom nu, Blaise!
- Pas på! - Kom så! Nu! Ja!
Var det Zlatan eller hvad?
- Var der ikke offside? - Nej.
Hvad er offside? Er det ikke, når bolden er... i firkanten?
Nej, der var ikke offside.
Hvis der havde været offside, ville dommeren...
Hun havde ret!
Jeg har ingen bror. Jeg holdt af at hænge ud med gutterne.
Men så begyndte virkeligheden at banke på.
At købe ind sammen... Hverdagsproblemer. Dem brød han sig ikke om.
- Er Pastore stadig skadet? - Ja.
- Hvad er der? - Ikke noget.
- Du lyder bare så ligeglad. - Jeg sagde bare, han var skadet.
Det er mere, fordi Pastore altid er skadet.
Jeg tror, at tosomheden dræbte hans følelser.
Ved at følge ham mistede jeg mig selv, men...
Er der ikke kamp i morgen?
Det var, som om jeg elskede ham højere end mig selv.
Er der ikke kamp i morgen?
Jo, mod Amiens. Jeg ved ikke, om jeg vil se den.
Jeg elskede ham så højt, at han var alt, og jeg selv intet.
Men det var helt fint.
- Det var den historie. - Og det var for et år siden?
Ja. Et år. Jeg ævler om det og græder bare. Jeg forstår ingenting.
Som jeg allerede har sagt, virker det ikke, som om De er kommet over det.
Jeg ved ikke, om jeg vil glemme Guillaume.
At sørge færdigt betyder ikke at glemme.
Det betyder at lære at leve med det.
Ønsker De at være lykkelig?
Man kan huske og acceptere fortiden for at kunne leve i nuet.
Det er let nok at sige, men... De skal være lykkelig.
Hej!
Det er dejligt at se dig!
- Du ser ud til at have det godt. - Nå?
Jeg ved godt, at du ikke vil med, men jeg ville sige hej.
- Tag nu med. - Nej.
Du kan da ikke blive alene i Paris, når det er jul!
Mor vil se os alle i aften. Hun ville blive så glad. Tag nu med!
- Hun kan komme til Paris i stedet. - Er du stadig vred på hende?
- Hun bor sammen med en idiot. - Det må hun da selv om.
Hun valgte at bo langt fra os.
Hvis hun vil se os, så må hun komme hertil.
- Det bliver kedeligt uden dig. - Ja, men sådan bliver det.
For at være ærlig, så ser du ikke ud til at have det godt.
Det har du ikke gjort længe.
Tag det ikke ilde op, men du burde tale med nogen.
- Det gør jeg allerede. - Gør du?
- Hjælper det ikke? - Jo.
Nå, jeg må af sted.
Farvel.
Glædelig jul.
- Capucine! - Ja?
Ringer du, når toget kører forbi?
Selvfølgelig. Farvel!
- Kører I ud af stationen nu? - Ja.
- Kan du se mig? - Du ser mig ikke, men jeg ser dig.
- Er du i forreste vogn? - I anden vogn. Kigger du efter mig?
- Glædelig jul. - I lige måde. Hav det godt.
Var det en god tur?
Hej, pariser!
- Hvordan går det? - Godt. Og du?
- Er du blevet klippet? - Tager du kagerne, far?
Hej! Har du set, hvordan han er vokset?
- Hej med jer! - Hej.
- Må jeg tage min Switch? - Hvad aftalte vi, Emile?
- Jeg måtte jo godt tage den med. - Skal vi nu tale om det igen?
- Har du Babycooken? - Har du bilnøglerne?
- Må den stå hos naboen? - Ja. De er ikke hjemme.
Mor, har du en hovedpinepille?
Tag Phils taske med!
Hallo i skuret!
- Er I kørt på motorcykel? - Jeg har ingen firhjulstrækker.
- Kan I ikke passe ham en uge? - Det er for meget sne.
- Må du også køre motorcykel? - Må jeg sige sandheden?
Siden hvornår er det blevet forbudt at være to på en motorcykel?
Hej, brormand! Du er vel ikke holdt op med at klatre?
Vil du købe en bil?
Her kommer pomfritterne!
Du siger ikke noget, pariser. Går det godt? Vil du have flere fritter?
- Faktisk ikke. - Vil du ikke have flere fritter?
Det var ikke det, jeg mente.
- Det går ikke så godt. - Nå...
- Hvordan går det i skolen? - Fint. Jeg er begyndt at få venner.
Det lader til, at jeg har...
en depression.
- En depression? - Ja, noget i den stil.
- Har du været hos lægen? - Ja.
Han sendte mig til en...
- En psykoterapeut. - En hvad?
En psykoterapeut? Jamen, du er da ikke skør!
- Nej, mor, men... - Men hvad? Du er jo helt normal.
En depression handler ikke om at være gal eller ej.
Man er træt og stresset. Det er alt.
Han har en ny kæreste. Maria.
- Du behøver ikke at sige alt. - Jo.
- Hvem vil have flere fritter? - Mig!
Giv ham nogen pomfritter.
- Her. - Nej tak.
- Jeg har drukket nok. - Bare lidt. Skål med os.
- Glædelig jul! - Glædelig jul.
Kan vi ikke gå den vej for en gangs skyld?
- Hvorfor vil du dog det? - Aner det ikke. For at se.
Nej, den vej går vi ikke. Du ved godt, at far ikke vil have det.
Provoker dem nu ikke. Du ved, hvordan de er.
Der sker vel ikke noget ved at lave lidt om på det.
Var det rigtigt, det du sagde med hjernevrideren?
Det er rigtigt nok.
- Hvordan går det ellers? Har du en pige? - Nej.
At være single i storbyen gør vel, at man føler sig endnu mere ensom?
- Ja, men jeg kan lide anonymiteten. - Hvordan?
Du ved, da jeg var sammen med Félicité, den sorte pige fra La Foy.
Jeg var ude med hende en lørdag aften.
Søndag morgen på markedet drillede de mig for det.
Det er derfor, jeg ikke kan bo her.
Luften er dårligere i Paris, men der kan jeg i det mindste trække vejret.
Det var den, Charlotte tog.
- Har I økologiske æg? - Selvfølgelig.
Iles! Hvor er de økologiske æg?
- Har vi økoæg? - Nej. Kun de almindelige.
- Så tager jeg dem. - Han bad om økoæg.
Hvorfor skal de absolut være økologiske?
Det ved jeg ikke! Det er vel sundere.
De ryger, men køber økologisk.
Det må folk da selv om, Iles.
Jérémy og Pablo kommer også. Og Charlotte. Alle. Kommer du?
Økologiske kartofler, økologisk couscous...
Du er så kedelig. Du gider aldrig noget. Tag nu med. De kan jo godt lide dig.
Hvor bliver de æg af?
- De er ikke økologiske. - Det gør ikke noget.
Værsgo. Label Rouge-æg fra Sarthe. Meget fine.
- Undskyld, men I talte om dans, ikke? - Jo?
- Kender I konpa? - Nej.
Der er dans, og så er der dans. Konpa er en rigtig dans.
Min svoger underviser i det.
Han bor for enden af gaden, bag indernes dvd-butik.
- Hvad slags dans? - Konpa er... kroppenes harmoni.
- 'Kroppenes harmoni'. - Ja, hvorfor ikke?
Er her nogen?
Hvad er der galt?
Det er muligvis en fejl.
Vi forbedrer Deres arbejdsvilkår.
Det her er forkert. Do you speak French?
Nej!
Det er vist sket en misforståelse.
Hjælp!
Hjælp mig!
Ja!
Jeg kommer!
- Hej. Er du okay? - Ja...
- Kommer du lige to sekunder? - Hvorfor ...?
Pigerne vil beholde to.
Det lyder skørt, men en af dem er hvid, og så tænkte jeg på dig.
Nej, det var os.
- Okay! Men nej tak. - Se, hvor sød den er.
- Jeg vil ikke have kat. - Heller ikke jeg.
- Men det er dig, der har dem. - Se, hvor sød den er.
Ja, men... Ja, den er sød.
Virkelig sød.
Ja, ja...
Nej, ikke den. Den er til dig.
Du må jo være sulten.
- Har De fået kat? - Ja.
- En? - Ja. Jeg ved ikke, om det er godt.
Du kan købe den i dag, men man skal skifte mad regelmæssigt.
Kebab-Ali gemmer sommetider rester til dem, der bor her.
Amir får ben til sin cockerspaniel.
Amir er telefonreparatøren ved siden af kinesernes thaimassage.
- Samme gade som møntvaskeriet? - Nej.
Der, hvor der er en vestindisk frisør, som er fra Mali.
Ved siden af falafelboden, hvor der før var...
Hov, hov. Hvad laver du der? Bliv her.
Er du rigtig klog?
Du bliver hos mig. Er du med?
Ja, ja.
Jamen ...?
Jeg begynder med at sige, at man fjerner genet for at styrke immunforsvaret -
- og slutter med resultaterne fra Toulouse.
Ingen panik. Der er to måneder til.
Hvor mange er de i bestyrelsen?
- Færre end sidste år. En 30 stykker. - 30?!
10 eller 30, det er da lige meget.
- Fokuser på dine resultater. - Ja.
- Skal jeg lære teksten udenad? - Det behøves ikke.
Er du sikker?
Jo, lær den hellere udenad.
Jeg ved ikke, hvad du sagde til personalechefen, men han elsker dig.
Han synes, at du har en helt unik personlighed.
Plads 2029 er din. Værsgo at sidde.
Du håndterer 2-300 kunder per dag, ligesom i simulatoren.
Mindre spørgsmål kan ordnes via den interne chat.
Ved du, hvad der er sket med mine gamle kolleger?
Nej, men folk her er supersøde.
Vi har bordtennisbord og det hele.
Værsgo at gå i gang. Bare ignorer mig.
Farfast kundeservice, det er Rémy Pelletier. Hvad kan jeg hjælpe med?
- Min pakke er ikke kommet. - Nu skal jeg undersøge det.
Må jeg få Deres bestillingsnummer?
- Datoen? - Nej. Bestillingsnummeret.
Det har jeg ikke.
- Jeg... - Du skal have bestillingsnummeret.
- Jeg har brug for det nummer. - Jeg har det ikke.
Jeg har fødselsdag i dag.
Jaså? Tillykke med fødselsdagen.
Skift emne.
Min gave var i pakken. Den skulle være kommet i dag.
- Jeg forstår, frue. - Jeg fylder 100 år i dag.
- Det var da utroligt! - Det er ikke sjovt at blive gammel.
Hun fylder 100 år.
Jeg kan desværre ikke gøre andet end... Hallo?
Frue, er De der?
Goddag, jeg-er-din-nye-kollega. Jeg-hedder-Jenna.
Goddag, jeg-hedder-Rémy.
Hvorfor taler du som en robot?
- Jeg gjorde bare som dig... - Hvis du vil vide noget, så...
Ja, jeg undersøger sagen.
Bare spørg. Jeg har været her i to måneder. I starten var det mærkeligt.
Alt-er-så-hyggeligt-her, agent 2029. Hallo, nu har fundet det.
Okay-okay. Undskyld...
Farfast kundeservice, det er Rémy Pelletier. Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg elsker frokostpausen.
Du er altså cheese?
- Hvad mener du? - Der er tre slags fyre:
De, der tager cheeseburger, de der vil have hamburger -
- og de, der vælger nuggets. Der er stor forskel.
En nuggetfyr er blød, flink og vil ikke være til besvær.
Smaddersød, men kedelig.
Hamburgerfyren er kæphøj. 'Jeg vil skide på jer.'
Supersexet, men kan være en idiot. Man skal passe på.
Men cheeseburgerfyren har stil.
Han har nosser, men viser det ikke.
Han elsker nuancer og former.
- Nå? - Ja.
Jeg kan godt lide cheesefyre.
Du er en cheese, men ikke særlig snakkesalig.
Undskyld. Jeg har bare sovet dårligt.
- Det gør mig lidt underlig. - Hvordan?
Ja. Sådan lidt hyper.
Nå, mener du mærkelig?
Nej, jeg har det bare underligt.
- Det betyder ikke, at jeg er mærkelig. - Godt.
Så, lille ven.
Du skal hedde Nugget. Okay?
Nugget!
Nugget...
Jeg hedder Nugget og elsker peanuts. Jeg er Nugget.
Vil du ikke kysses?
Jo, du vil så.
Se lige...
Hvor er de dygtige.
Nugget?
Nugget!
Jeg ville slet ikke have en kat.
Men jeg tog ham med hjem, gav ham mad og et navn...
Nu er han borte, og det gør mig vanvittig.
Han har sikkert blevet kørt over, og det er min skyld.
- Er De sikker på, at han er død? - Ikke sikker, men...
Men De tror stadig, han er blevet kørt over?
Ja... han er jo så lille.
De må tro på livet. De må ikke tro det værste hele tiden.
- Jamen, risikoen er stor... - Faktisk ikke.
Hvad laver du der?
Er du helt alene?
Jeg forstår ikke.
Vil du ikke fortælle mig det?
Er du blevet forladt?
Jeg kan ikke tage dig ind.
Jeg arbejder hele dagen og bor alene.
Desuden er jeg deprimeret.
Hvordan mener De? De sagde jo selv, at...
Ja, De har depressive symptomer, men De har ikke en depression.
- Så jeg har ikke en depression? - Tilbage til katten. Hvad følte De?
At jeg bringer uheld. Det har jeg altid gjort.
Åh, vi er nødt til at stoppe for i dag.
Men De har vist sat fingeren på noget vigtigt.
Indtil næste gang kan De overveje, hvorfor De synes, at De bringer uheld.
Forresten, hende på jobbet... har I mødtes uden for arbejdspladsen?
Nej. Jeg er bange for, at hun bliver skuffet.
Det bliver hun ikke. Tro på Dem selv!
Okay. Farvel.
Hej, er det 2129?
Kukkuk! Nu kan du se noget.
Uha, hvornår har du sidst spist?
- Ja? - Det er Jenna.
- Må jeg få din telefon? - Jeg skal lige være færdig.
Hej! Er det Deres datter?
- Er du min datter? - Nej. Hans prinsesse.
- Hun er min prinsesse. - Hun er meget køn.
Har De også fået kat? Det virker, som om alle har det.
- Mærkeligt. - Hav en god aften.
- Hamza! Hvor er du? - Ved kassen.
Ved kassen? Jamen, så lav dog noget.
Velkommen hjem til mig.
- Soveværelset? - Ja.
- Vil du have en øl? - Gerne.
- Hvad er det? - Intet, bare noget, jeg...
- Må jeg? - Ja. Her.
- Kan du lide at danse? - Jeg kan lide at se på.
- Danser du aldrig? - Sjældent. Jeg går aldrig ud.
- Så danser du aldrig. - Næsten aldrig, nej.
Hvad er det?
Det er en del af...
Det er IL6 fra Jaguars K-serie. En sagnomspunden motor.
- Kan en motor være det? - Sagtens!
IL6 fra K-serien, Ferraris første V12'er -
- Porsches Flat 6, BMW'ens 6L-motor...
Du er virkelig fan.
- Kender du princippet? - Ja. Eller nej.
Det begynder med en gnist.
Gnisten antænder brændstof og luft, og der bliver en eksplosion.
Så er kædereaktionen i gang. Stemplet arbejder. Det er utroligt.
Den kemiske energi forvandles til mekanisk energi.
Alt sættes i gang af en eneste lille ting.
- En gnist. Det er fascinerende. - Ja...
Hvad laver du?
- Det ved jeg ikke. Du... - Nej.
Jeg troede bare, at...
Nej, for... nej.
Jeg siger undskyld. Jeg...
- Går du? - Ja.
Du må undskylde, men...
Der blev lige lidt for meget hamburgerfyr over det.
Jamen, det var ikke for at...
- Farvel. - Nå, farvel.
Det er utroligt, så let det er at møde nogen nu om dage.
Man sender beskeder og så mødes man på en bar.
Men dagen efter skriver man så, at det var hyggeligt -
-men interessen er væk.
Jeg er ligesom Guillaume.
Han møder en masse piger...
Det er jo Guillaume. Men hvorfor gør De det?
For at more Dem eller for at gøre ligesom Guillaume?
Det ved jeg ikke.
Denne fyr, var det et rigtigt møde?
Hvad mener De med det?
Noget, der sker tilfældigt, som ikke er aftalt på forhånd.
Er De imod alt det der med Happn, Tinder og dates?
Jeg skal ikke sidde og udbrede min mening her.
Jeg synes, at de sociale medier ødelægger ægte samvær -
- men jeg skal lytte til Dem og få Dem til at forstå betydningen af det, De siger.
Hvad jeg hører er, at Trinder giver Dem en kortvarig nydelse.
Det har sine fordele, men er ikke det, De egentlig vil have.
- Og nu er De blevet træt af det. - Det er rigtigt.
Jeg tror, at De har for høje forventninger.
De skal møde en, der giver Dem noget.
- Undskyld? - Ja?
- Er De Musclor 75? - Mig? Nej, slet ikke.
- Venter De nogen? - Ja.
- Må jeg slukke lyset? - Nej.
- Jeg hedder Kevin. - Nej.
- Jeg hedder Jack. - Nej.
- Ali. - Nej.
- Tom. - Nej.
- Ben. - Michel.
- De må gå. Jeg venter på nogen. - Jeg er skam gået.
Jeg er ude. Det er Dem, der ikke er inde.
De har ret. Undskyld mig.
Jeg kommer!
Musclor. En nabo. Undskyld mig.
Hvem kan det nu være?
Mor? Jeg kan forklare...
Det er min... det er mine...
Det er min apoteker.
- Kommer jeg for tidligt? - Nej.
Jeg har bare sovet over mig.
Det begynder at blive seriøst mellem mig og Amaury.
- Jeg vil gerne have, at du møder ham. - Ja.
- Hører du efter? - Ja, nej, ja.
Du står jo og læser. Giv mig det.
Jeg vil gerne møde ham.
Biologien har altid avanceret ved at udforske det uendeligt lille.
Vær dig selv. Og lad være med at se ned i teksten hele tiden.
Det er jeg nødt til. Jeg kan ikke det hele udenad.
Jeg er bange for, at jeg ikke kan få et ord frem i morgen.
Du må være overbevisende, ellers får vi ingen penge til næste år.
- Det er før sket. - Det ved jeg godt.
Prøv igen.
Ja, jeg har fundet Deres sag frem, frue. Et øjeblik.
2029?
Jeg skal lige finde Deres sag, hr.
- Er du sur? - Nej.
- Undskyld det forleden. - Det gør ikke noget.
- Jeg troede, du ville løbe efter mig. - Hvad?
- Jeg bad Dem bare vente, fordi... - Systemet driller lidt. Jeg prøver igen.
Bagefter gik det op for mig, at det ville du selvfølgelig ikke.
Jeg opfattede det helt anderledes.
Skal du noget i aften?
- Nej. - Jo, du har en aftale.
- Hvad skal jeg? - Hemmeligt, ellers kommer du ikke.
- Et øjeblik, hr. - Lige et øjeblik, frue.
Rue du Temple 41.
Sagde du det til mig?
Rue du Temple 41. Nej, det var ikke til Dem.
- Det går aldrig. - Jo. Du kan jo godt.
- Gør det noget, at jeg smutter? - Nej, slet ikke.
Farvel.
- Hallo! Er du okay? - Ja.
- Gå nu tidligt i seng. - Det har jeg også gjort.
- Ring til mig bagefter. Kys-kys. - Tak. Godnat.
Hvad er der?
Jeg er slet ikke træt.
Steevy...
I HAR ET CRUSH
- Hej! - Hej! Jeg er Steevy. Alt i orden?
Sikke en sød kat, du har.
Hvor er den adræt. Jeg elsker katte.
Missekat!
- Vi har drukket alle øllerne. - Åh nej!
- Du må gå. - Nu?
Jeg skal tidligt op. Det er meget vigtigt.
Jeg er vild med dine tænder.
Kan jeg ikke blive lidt endnu?
Nej, du må...
Er du okay?
Ikke rigtig, hvad?
Har du brug for hjælp.
- Hallo? Méla? - Hej... er det... Capu?
- Ja? - Hej, det er Steevy.
Hvad betyder det?
- Det er bare mit navn. - Undskyld, men hvem er De?
Jeg er en af... Jeg er ven med...
- Mélanie? - Ja. Jeg er Mélanies ven.
- Hun har det ikke så godt. - Hvad? Hvad mener De?
- Hun gav mig mobilen. - Hvad er der sket?
Hun har kastet op overalt.
- Hvor er De? - Hos hende. Hun har kastet op overalt.
- Er hun ved bevidsthed? - Det ved jeg ikke.
- Er du okay, Capu? - Det er mig, der er Capucine.
- Steevy! - Hallo? Hallo?
- Er du Capu? - Ja.
- Hvor er hun? - Inde i stuen.
- Hvad har I taget? - Ikke noget. Øl og lidt hash.
- Vi drak også noget vodka. - Hun tager medicin, for helvede.
- Méla! Er du okay? - Pas på, hvor du træder.
Steevy, du kan godt gå. Jeg er her nu.
Også dig, Amau. Jeg vil helst have, at du går.
- Vi finder selv ud af det. - Du skal ikke tænke på os.
- Skal jeg ikke blive? - Nej. Vi har brug for ro.
- Er du sikker? - Ja. Jeg ringer i morgen.
- Farvel, Amélie. - Farvel!
Hun hedder altså Mélanie.
- Jeg har kastet op. - Ja. Hvad tænkte du dog på?
Hjælp mig lige lidt. Kan du rejse dig?
- Foredraget. - Ja. Foredraget.
Og hvor kom ham fyren fra? Jeg har ondt af dig.
- Farvel, Steevy. - Han er gået.
Hjælp mig! Nej, hold benene sådan. En, to, tre...
Du får det bedre af det.
Mélanie! Vågn op!
Klokken er syv. Vi skal gå om ti minutter.
Skynd dig!
Op med dig!
- Goddag. - Goddag.
- Ikke mere kaffe. - Jo. Det gør dig godt.
Mélanie, se! Delcourt er kommet.
Jeg er kommet direkte fra New York, så jeg har jetlag.
Det er Mélanie Brunet, som jeg fortalte om.
- Er det Dem, der skal holde oplæg? - Ja.
- Deres team bliver yngre og yngre. - Ja. Hun er utrolig dygtig.
Mélanie, det skal nok gå fint.
Nogle gange...
Nogle gange er skrøbelighed en styrke.
Det, der ved første øjekast ligner et paradoks -
- kan være nødvendigt i kampen mod kræft.
Vores forskningsinstitut er nabo til et hospital.
På vej til arbejde sker det, at jeg besøger patienterne.
Jeg ved, at en del af mine kolleger bliver ilde til mode af det -
- men når jeg ser syge børn, undertiden uhelbredeligt syge -
- bliver jeg mindet om, hvorfor jeg er blevet forsker.
Inden for sygeplejen, og ganske særligt kræftbehandling -
- plejer vi at ødelægge alt rundt om svulsten i stedet for cancercellerne.
Immunterapi aktiverer og styrker immunforsvaret.
Hvis immunforsvaret tilintetgør tumoren, bliver der færre skader -
- i modsætning til kemoterapi, der kan ødelægge immunforsvaret.
Kræften kan nu anskues som en forrykkelse af en balance, ikke som et angreb.
Alt liv forudsætter en udveksling med fremmedlegemer.
Det er denne udveksling, der er vigtig.
Hej! Hvilken ris kan De anbefale?
Denne vej.
- Jeg plejer at tage den her. - Det er slet ikke noget for Dem.
Nu skal De få en rigtig god ris.
- Skal der være bid i den? - Nej.
Så vælg japansk ris. Det her er fra Uonuma, hvor de dødes ånder flyver hen.
Den fører Dem ud på en rejse, en rigtig rejse.
De vil elske det.
Goddag. Mansour, hvilken af disse to hummusser skal jeg vælge?
Den der. Lidt mere citronsmag.
Det bliver 8 euro, tak.
- Med kort? - Ja.
Ved De, hvad basmati betyder? Parfumens dronning. Det er hindi.
Og det her er iranske pistacienødder. Prøv at smage.
Farvel.
Godaften.
- De gør fremskridt. - Gør jeg virkelig?
Det her er fra Périgord.
- Kender De konpa? - Nej.
Konpa er alle tiders. Min svoger holder et kursus hver fredag.
Jeg lægger et dække om dig, så du holder varmen.
Er du okay? Helt sikker?
Denne vej, hr.
- Dembo! - Far!
Bare rolig, han trækker vejret. Vi kører ham på hospitalet.
Jeg ville vide, hvordan det gik med manden. Om han døde eller ej.
Da min far forlod os, spurgte jeg hele tiden, hvornår han kom hjem.
Jeg så moren kramme datteren hårdt.
De græd begge to. Hun krammede hende, så det gjorde ondt.
Hun så sin far køre væk.
Det var forfærdeligt.
Spekulerede De også på, om De fik Deres far at se igen?
Ja.
Hvorfor ser De ham ikke længere?
Min far? Jeg ved det ikke.
Han flyttede til USA.
Han er gift med en amerikaner, der ikke vil møde mig og min søster.
Han har sit liv der.
De har vist lettere ved at tilgive Deres far end Deres mor.
Det er rigtigt, at det var hende, der tog sig af os.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg er mere vred på hende end på ham.
Da hun flyttede til Amiens, var jeg 20 år. Jeg stod på egne ben.
Når nogen rejser er det, som om de dør.
Man må arbejde på det.
Hun smilede...
- Hun græd ikke. - Hvem?
Cécile, min søster. Hun var som pigen ved branden.
Cécile? Fortæl.
Cécile, min lillesøster. Hun døde af kræft, da hun var syv år.
Det har De aldrig nævnt.
Jeg har bare ikke tænkt på det.
Jeg var ti år.
Min lillesøster Cécile, som var syv år, blev syg, og...
På mindre end tre måneder, var hun...
Undskyld.
Den sidste gang, jeg var på hospitalet, sagde lægerne til mine forældre -
-at det var slut.
Mine forældre sagde, at jeg ikke måtte...
Jeg fik aldrig sagt farvel.
Den sidste dag smilede hun til mig, som pigen ved branden.
Som om hun ville sige: 'Fedt. Du overlever.'
Jeg ville kramme hende, men mor sagde, at jeg ikke måtte røre hende.
To dage senere begravede vi hende.
Syv år. Det er surt at dø, når man er syv år.
Og det var efter hendes død, at De sagde, at De bragte uheld.
Jeg føler mig skyldig, fordi jeg lever.
Som da De fik nyt job, mens Deres kolleger blev arbejdsløse.
Det er måske på tide at holde op med at føle skyld.
De har al mulig ret til at leve, Rémy.
Og De har ret til at være lykkelig.
Og min kone er jo af Lacans skole -
-og hun taler uafbrudt.
- Du går vel ikke allerede? - Jeg kommer tilbage.
Arbejder du ikke stadig på hospitalet?
Andres blikke er svære.
Men jeg er gladere nu, hvor jeg er mig selv.
Før foregav jeg at være en anden. Det er uudholdeligt.
Mor tvang mig til at blive klippet. Det var ikke mit eget valg.
- Så blev jeg opsagt. - Han foregiver at tale i telefon.
Jeg tror, at han aflytter alle mine opkald.
- De tog alt fra mig. - Vi flyttede hvert år.
- Men jeg kan se, at mobilen er slukket. - Der var fem døde.
'Jeg går lige ned og køber cigaretter.' Det var, hvad hun sagde.
Jeg så hende aldrig igen.
Fem. Fem. Jeg har ingen problemer med tallet 5.
Der sker altid dårlige ting.
Er du lidt nedtrykt?
Nej. Slet ikke.
Jeg sad og tænkte på alt det, som folk har fortalt mig -
- før de fandt frem til det allervigtigste.
Men jeg holder op om et par dage.
Det bliver svært at lukke døren efter den sidste patient.
Gad vide, om det egentlig har nyttet noget?
Hvad vil du have, jeg skal sige?
Det hører fortiden til. Glem det.
Nej, nu må I holde op!
Jeg har ikke lyst til at glemme.
I har jo heller ikke glemt Cécile.
- Ti stille! - Nej, jeg vil ikke.
I tør ikke sørge over Cécile, med det gør jeg.
Det havde været meget bedre, hvis vi alle havde talt sammen.
I aner ikke, hvor svær jeres tavshed er.
Den er tung.
Rémy!
Jeg ved ikke om jeg, hvis jeg nu en dag rigtig møder en fyr -
- om jeg så tør sige, hvem jeg virkelig er.
- At jeg har gået til psykolog. - Hvorfor ikke?
Det er ikke særlig sexet.
Det fungerer sjældent, medmindre man er ærlig.
Jeg er ikke særlig interessant.
Jo, det er De. Jeg har lyttet til Dem i et halvt år. De er interessant.
Og hvis to jeger skal blive til et vi, må de to jeger være dem selv.
- Hvabehar? - Man skal være sig selv.
De skal nok møde nogen, når De har løst Deres personlige problemer.
Tro på livet.
Et ægte møde er også at dele ting, man ikke troede, man kunne tale om.
De mangler bare at elske Dem selv lidt højere.
Godt.
Ikke sandt?
Kærligheden lykkes kun, hvis De elsker Dem selv en lille smule.
Vi ses i næste uge.
Hallo, mor?
Ja, det er Mélanie.
Tja... alt kan ske...
Ja. I lige måde.
- Det var mærkeligt nok rigtig rart. - Det var vigtigt for Dem.
Det er godt at foretage sig noget. Det bør De gøre. Røre ved det.
Det må De gerne.
Vær ikke bange for at nærme Dem ting, mennesker, livet, kvinder...
Ikke bare tale med dem på afstand, eller se på dem på afstand.
- De elsker motorer. Tag dog kørekort! - Ja, det er rigtigt.
- Jeg skifter for resten job. - Ved De, hvad De skal lave i stedet?
Nej, men jeg finder nok på noget.
Se, det var en positiv indstilling.
Efter ferien går jeg på pension.
De skal få nummeret til en kollega, der kan hjælpe Dem...
- Hvis det bliver nødvendigt. - Okay.
Farvel, Rémy.
Jeg vil bare sige... tak.
- Når du vil. - Skal jeg kravle derop?
Hvad sker der lige? Hvad har du spist?
- Det er en 7A. - Seriøst?
Utroligt!
I dag begynder vi fra bunden, og så skal jeg fortælle lidt om næste uge.
I næste uge taler vi om konpa og dens historie -
- og salsa og bachata og forskellene på dem.
Er De kommet for at prøve? Godt. Dady er min svoger.
Det er Rémy. En ny.
Gladys, min kone.
Vi begynder stille og roligt. Der er mange nye i dag.
Vi begynder med at bevæge hofterne.
Et og to og tre og fire og fem og seks og syv og otte.
Det lille 'og' er vigtigt i konpa.
Det adskiller den fra andre danse i tofjerdedelstakt. Det er som at gå.
Hvis I kan gå, kan I også danse. Meget fint!
- Nu sætter vi lidt musik til. - Det er egentlig ret let.
Tyngdepunktet ligger på det lille 'og'.
Slap af i hofterne. Vi er i Haiti. Der er varmt og dejligt.
Slap af og nyd det. Supergodt.
Nu gør vi det parvis. To og to.
Lad os se... Rémy, du og hende den nye.
Hun står dernede.
Hej.
- Nå... - Ja...
- Er det fint sådan? - Ja, ja.
- Hvad hedder du? - Mélanie. Og du?
- Rémy. - Jeg tænder for musikken, så starter i.
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::. www.shareuniversity.org
Tekster: Neel Rocco sdimedia